<<
Září
>>
|
Po | Út | St | Čt | Pá | So | Ne |
| | | | | |
1 |
2 |
3 |
4 |
5 |
6 |
7 |
8 |
9 |
10 |
11 |
12 |
13 |
14 |
15 |
16 |
17 |
18 |
19 |
20 |
21 |
22 |
23 |
24 |
25 |
26 |
27 |
28 |
29 |
30 |
| | | | | |
|
Stránku si právě čte 41 lidí.
|
|
Komentáře ke článku: /Krví se leskne sníh tatranských skal/ (ze dne 13.10.2006, autor článku: Epona)
Komentář ze dne: 07.10.2006 23:49:33
Autor: Martina Králová (Rianon.D@seznam.cz)
Titulek:
Já jsem za kritiku strašně moc ráda a čím detailnější a konkrétnější tím líp. Opravdu se nemusíš bát, že bych se urazila za nějakou případnou byť i ostřejší výhradu. Takže díky. No, ono totiž je to trochu složitější, nerada bych ale, aby si v tom měl zmatek, tak to vysvětlím. Ten výtažek o českých občanech, kteří zahynuli na Slovensku by tam měl působit zároveň jako spojující a rozpojující prvek, jelikož obě sloky básně se sice týkají jednoho tématu, individuálně jsou ale každá zaměřená na něco jiného. První je v ženském rodě proto, že mluví o štěstěně a vykresluje atmosféru a vztah horolezců ke skalám. Nevím jestli se to podařilo. Zatímco druhá je o umírání (nikoho konkrétního) a vykresluje jakési osvobození, pokoru a lásku k něčemu, co dokáže být hrozivé, ale nejde jinak než to milovat. Mužský rod je tam kvůli zachování rýmu. Nechtěla jsem je dávat samostatně, ale vím, že mohou působit zmatečně.
|
Reakce na komentář ""
************** * **************
/Krví se leskne sníh tatranských skal/ Památce horolezců, kteří zemřeli jen kousek od svého domova.
Proplétám ramena slunečním kvítím.
Do kolen opřena – milují mne.
Já vratká štěstěna v slzách se třpytím:
jako ten šejdíř, co s ránem se dme
v bělostném saténu tatranských skal.
/V roce 2005 zahynulo ve slovenských horách 12 Čechů, tvořili půlku ze všech obětí.
O rok dřív to bylo 11 lidí z česka./
|
Zobrazit článek /Krví se leskne sníh tatranských skal/
|
|