<<
Září
>>
|
Po | Út | St | Čt | Pá | So | Ne |
| | | | | |
1 |
2 |
3 |
4 |
5 |
6 |
7 |
8 |
9 |
10 |
11 |
12 |
13 |
14 |
15 |
16 |
17 |
18 |
19 |
20 |
21 |
22 |
23 |
24 |
25 |
26 |
27 |
28 |
29 |
30 |
| | | | | |
|
Stránku si právě čte 173 lidí.
|
|
Komentáře ke článku: Domů (ze dne 15.10.2006, autor článku: David Bátor)
Komentář ze dne: 15.10.2006 21:44:49
Autor: milan (@)
Titulek: Re: Re: tak nějak
Těžko lze psát, objektivně o básni, k níž mne poutá osobní citový vztah...Nicméně! Děkuji maníkovi, za upřímnou, subjektivní výpověď, která stojí za úvahu. Samozřejmě, že každý z nás by něco napsal jinak. Mně ta báseň připadá poměrně celistvá, má zajímavou pointu, která je hodně vkusná a nečekaná. Jinak si myslím, že báseň není stavěna na metaforice, ale na příběhu. Jistá epická linie se odvíjí celou básní, má to svůj spád. Opakování, zdůraznění motivu Vracíme se domů, černou sukní města je v kontextu k obsahu. Vezmeme-li to v potaz, nelze brát na škodu opakování motivu (je to rada každého zkušeného autora, napadne-li tě něco zajímavého zopakuj to!) Myslím, že to může platit i v tomto případě. Báseň je psána volným metro-rytmickým veršem, tudíž je zcestné hovořit o rytmu, zda někde sedí někde ne. Hovořit o klišé...:) co vám připadá jako klišé?
Malé resumé: Podle mne je tato báseň reflexe nějakého prožitku, který je na poměrně velké ploše vyjádřen lyricko-epickou formou, za použití minima metafor. Někoho osloví, někoho ne.
|
Reakce na komentář "Re: Re: tak nějak"
************** * **************
Domů Tato báseň byla nápsána někdy v noci, v čase minulém, kdy jsme se s bratrem vraceli z jednoho dámského mejdanu. Báseň vyšla v roce 2006 v Almanachu Míň než všechno neberu, který je průřezem generačně spřízněných autorů z Opavy.
Vracíme se sami černou sukní města Prší a je to smutné protože nejsou vidět hvězdy Sukně je dnes jako hašlerka vlhká sladká v ústech dívky Zářící démant vpletený do pavučiny pouličních světel Jsme někde tady v té vlhké chuti a vracíme se domů Bolí tě hlava já moc dobře vím z koho Padají z tebe milostné fráze Beethoven také miloval Terezu Bohužel osud mu nepřál jak to dopadne s tebou nevím Dech cigaret stoupá k nebi líbaný deštěm Spěcháme mezi vysokými domy Já marně hledám nervy ty se usmíváš odněkud z ráje zamilovaných Ztrácíme směr cesta domů se rozmnožila v křižovatku Ochotně nám ukazuje kudy na Hradeckou ulici Vracíme se sami černou sukní města Lidé bydlí po hospodách Kam se to vracíme černou sukní města? Pověz mi to bratře! A ty zahazuješ cigaretu velikým obloukem a říkáš Protože dnes nejsou vidět hvězdy vracíme se tam kde jsme nejvíc nazí
|
Zobrazit článek Domů
|
|