<<
Září
>>
|
Po | Út | St | Čt | Pá | So | Ne |
| | | | | |
1 |
2 |
3 |
4 |
5 |
6 |
7 |
8 |
9 |
10 |
11 |
12 |
13 |
14 |
15 |
16 |
17 |
18 |
19 |
20 |
21 |
22 |
23 |
24 |
25 |
26 |
27 |
28 |
29 |
30 |
| | | | | |
|
Stránku si právě čte 195 lidí.
|
|
Komentáře ke článku: Domů (ze dne 15.10.2006, autor článku: David Bátor)
Komentář ze dne: 16.10.2006 11:43:24
Autor: GreenEyes (tkuncová@inbox.ru)
Titulek: Re:
Eponko, tady odpovim hned na jednu z Tvych otazek a castecne na jednu z Milanovych namitek : "Zářící démant vpletený do pavuči6ny pouličních světel"... "Zářící démant" a ty vsudypritomne "pavučiny" jsou klise nad klise. Dohromady mi davaji levnou metaforu. A dodam, ze "démant" je je archaizmus, ktery pusobi v teto basni dost rusive a celkove (i kdyz malou mirou) u mne prispiva k dojmu stylisticky nejednotneho dila. Ale znovu: je to muj subjektivni dojem.
|
Reakce na komentář "Re:"
************** * **************
Domů Tato báseň byla nápsána někdy v noci, v čase minulém, kdy jsme se s bratrem vraceli z jednoho dámského mejdanu. Báseň vyšla v roce 2006 v Almanachu Míň než všechno neberu, který je průřezem generačně spřízněných autorů z Opavy.
Vracíme se sami černou sukní města Prší a je to smutné protože nejsou vidět hvězdy Sukně je dnes jako hašlerka vlhká sladká v ústech dívky Zářící démant vpletený do pavučiny pouličních světel Jsme někde tady v té vlhké chuti a vracíme se domů Bolí tě hlava já moc dobře vím z koho Padají z tebe milostné fráze Beethoven také miloval Terezu Bohužel osud mu nepřál jak to dopadne s tebou nevím Dech cigaret stoupá k nebi líbaný deštěm Spěcháme mezi vysokými domy Já marně hledám nervy ty se usmíváš odněkud z ráje zamilovaných Ztrácíme směr cesta domů se rozmnožila v křižovatku Ochotně nám ukazuje kudy na Hradeckou ulici Vracíme se sami černou sukní města Lidé bydlí po hospodách Kam se to vracíme černou sukní města? Pověz mi to bratře! A ty zahazuješ cigaretu velikým obloukem a říkáš Protože dnes nejsou vidět hvězdy vracíme se tam kde jsme nejvíc nazí
|
Zobrazit článek Domů
|
|