<<
Září
>>
|
Po | Út | St | Čt | Pá | So | Ne |
| | | | | |
1 |
2 |
3 |
4 |
5 |
6 |
7 |
8 |
9 |
10 |
11 |
12 |
13 |
14 |
15 |
16 |
17 |
18 |
19 |
20 |
21 |
22 |
23 |
24 |
25 |
26 |
27 |
28 |
29 |
30 |
| | | | | |
|
Stránku si právě čte 16 lidí.
|
|
Komentáře ke článku: Zdravice (ze dne 18.12.2006, autor článku: Roman Rychlý)
Komentář ze dne: 19.12.2006 23:25:36
Autor: epona (@)
Titulek: Re:
"Do nosu zarazím ti kůl", tak tady jsem se musela smát. Asi jsem divná, ale já se u té básně docela dobře bavila. Vyloženě mě rušilo máš, snaž, znáš. Ta věta "neboť po krk sebe máš" se mi tam taky dvakrát nehodí, ale to s chozením po kůlech je dooooost dobrý! A ten závěr, fakt úžasný! Nebát se, nebát se, klidně i sprostě, ale ať to má říz a tenhle závěr ho má! Po zajímavém rozjezdu takovýto dojezd, hmmmmmm. Když jsem to dočetla, tak se mi vybavila Krchovského báseň, …“ACH, JAK JE KRÁTKÁ POUŤ POUPÁTEK K OHRYZKŮM...všem ženám, - jablkům, žehnám Pax vobiscum a dál se točí svět, theatrum Dei a dívky s pláčem jdou, ještě se smějí Jak od nich alespoň zrakem se odpoutat když ani v myšlenkách nemám klid od poupat... a dál se točí svět, theatrum mundi a dál se točí svět okolo kundy." Ani nevím proč se mi to vybavilo, zas tak moc společného to nemá, ale oboje se mi líbí:) Jen tak dál
|
Reakce na komentář "Re:"
************** * **************
Zdravice Přirozená
Krajinou krvavou,
myšlenek posledních,
v touhách svých se plavím.
Hej hola!
Stovky námořníků,
ve stejném moři zdravím.
Tam každý, zas a znova volá,
své ahoj a hej hola!
Tou myšlenkou krvavou,
pozdrav rozléhá se.
Já Zdravice, v nepřekonatelné kráse,
Do nosu zarazím ti kůl.
Tvé boty jsem si zul a teď sul.
Tak se připrav, budeme chodit po pahýlech,
až po kolena!
Neboť po krk sebe máš.
Už se sakra snaž!
Prý moc dobře se znáš.
Když se ke mně podíváš,
ve tvém oku vidím shnilý trn.
Drn zbytečnosti, tam kde tlukot máš.
Sám sobě úctyhodný se zdáš?
Chcípni!!! A můj hlas,
pod zem si vezmi!
Ať v rukou, vůbec něco máš,
až ti naseru do huby.
|
Zobrazit článek Zdravice
|
|