<<
Září
>>
|
Po | Út | St | Čt | Pá | So | Ne |
| | | | | |
1 |
2 |
3 |
4 |
5 |
6 |
7 |
8 |
9 |
10 |
11 |
12 |
13 |
14 |
15 |
16 |
17 |
18 |
19 |
20 |
21 |
22 |
23 |
24 |
25 |
26 |
27 |
28 |
29 |
30 |
| | | | | |
|
Stránku si právě čte 135 lidí.
|
|
Komentáře ke článku: Dva v bouři (ze dne 20.03.2009, autor článku: Harr)
Komentář ze dne: 22.03.2009 10:42:55
Autor: Pavel Kotrba (poezie@postreh.com)
Titulek:
v první sloky bych, Reni, vynechal "zálohu" i bez je to obsažné a také trochu přesah - a nutí milence // znovu ji objevovat....
jinak zde máš dobře smířený rytmus s myšlenkou, neodstávají ti motivy mimo a ddržíš se linie...
3. sloka - "jako by" viděl bych to na variantu dvou :o)
jako by se čas měl zastavit
- váhal na své pouti
jako by chtěl zvednout život
příjemně se to tak přeleje a není to monotónní
4. a 5. sloka jsou jemnou lyrikou, vyloženě přírodním motivům neholduji, ale musím se přiznat, že tady jsem se tím vánkem nechal unést rád...
konec básně jsi trochu uondala, čekal jsem dynamiku a nějakou svěží pointu (no čekal...přál jsem si) ale moc jsem se nedočkal, i tak je zde dobrá báseň, která má co nabídnou nejen náročným čtenářům :)
|
Reakce na komentář ""
************** * **************
Dva v bouři Vybráno z šuplíku...a doplněno
Bouře vedrem mešká,
lože rozestlané,
krev v horečkách,
voda vyvěrá ze zálohy těl
a nutí milence znovu ji objevovat
pro sebe,
pro život.
Přes odtaženou paži
je vidét potemnělá tvář
i vzývání rtů.
Opravdové chtění?
Bloudění rukou
bez návratu
jako by se čas měl zastavit
jako by váhal na své pouti
jako by chtěl zvednout život
z holé země,
(z hlíny vší totožnosti).
Okenice naráží do snů
umlká,
nalomená
nad svou prosklenou duší
a dovoluje vánku
plést se do šumění dechů.
Pít vlažnou vodu tam,
kde byly dosud rty,
kde snad na chvíli zaspal čas.
***
Oči se rozsvítí,
oprostí se od snů,
od věčné touhy po nekonečnu
a v tom náhlém světle uvědomění
se pozvolna vkrádá
střízlivost.
|
Zobrazit článek Dva v bouři
|
|